Film Europe uvádí
ANGELE A TONY
V pořádku?
Určitě je to on?
Ve Francii to nebylo. Dal mi to bratranec.
Chtěla jsi Actionmana. Tu ho máš
Líbí se ti?
Je divný...
Je to Actionman ze Šanghaje.
Je fajn! Není jak ostatní.
Nechceš ho?
Chci.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Tony? - Ne. Bohužel.
Kávu.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Hledám americký hřbitov, prosím. - Ten je hned vedle. Mám tu mapku.
- My jsme tady, vidíte? - Ano.
Pojedete nahoru a na kruhovém objezdu se dáte doleva.
- Na kruhovém objezdu. - Je to asi dva kilometry.
Hej! Líbí se ti?
Ano.
Ano, stále doleva...
- Angele? - Ano.
Tony. Jdu pozdě.
Musím už jít.
- V poledne musím být v práci. - Kde pracuješ?
U Merleta.
Odvezu tě.
- Děláš to často? - Co?
- Ty inzeráty... - Jo.
- Kolik ti je? - 27.
Nevypadáš na to.
Jak jsem ti říkal, jsem rybář.
Nemám moc času někam chodit, takže proto...
- Kde bydlíš? - V přístavu.
Mám tam loď.
- Bydlíš sám? - U matky.
Před šesti měsíci mi umřel otec. Nechtěl jsem ji tam nechat samotnou.
Potřebuješ někoho jako jsi ty. Z města...
Proč?
Dovedeš si to se mnou představit?
Hledám někoho, kdo pomůže matce.
Kromě velkoobchodu prodáváme i v malém, takže jestli chceš změnu.
Nehledám práci.
- Proč se chceš vdát? Máš ještě čas. - A ty? Chceš si zapíchat?
Mám pro něj dárek.
- Narozeniny má až zítra. - Zítra pracuji.
Dejte mu to vy!
Proč jsi nepřijela dříve?
Hledám si pokoj.
Vrátím se. Dejte mu to.
A co mu mám říct?
Myslel jsem, že už tě neuvidím.
- Na zítřek je to připraveno? - Tím si nejsem jistý.
Potřebujeme opatření na ochranu ryb. Nejsme pitomí.
Pořád bručíš?
Angele. Ryan, můj bratr.
Práce žádná, nápadů plno.
Chtěla vidět loď.
Promysli to, Ryane. Řekneš nám zítra.
- Kdo je to? - Potápěči. Mluvili jsme.
- Najdou ho. - Přestaň s tím.
- Koho najdou? - Mého otce.
- Kde je? - Na dně.
Vzpomínáš na kino na Bellefeuille?
- Jo. - Ty ne?
Můj otec nás tam vodil a kupoval nám zmrzlinu.
Sedávali jsme vpředu. Museli jsme, byli jsme malí.
Co tím chceš říct?
První film, který jsem tam viděl, byl Laurel a Hardy.
- Ty jsi ale vůl! - Snad se můžeme zasmát...
Zavolej matce, dělá si starosti.
Zavolej matce, dělá si starosti...
Pivo?
Chceš odvézt?
Můžu spát tady?
Je tu Ryanův pokoj. Teď je volný.
Byla tam aspoň čistá prostěradla?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Můžu v tom pokoji zůstat?
Bydlím v hotelu, ale když tady pracuju...
Nikoho nepotřebujeme!
Vždyť jsi mi to říkal!
- A co práce u Merleta? - Nechám toho.
Bydlím u něj, můžu odejít ze střediska.
Nestačí vám, že jste venku?
Je to tak pro mě lepší.
Nemůžete se na mě chvilku dívat? Co to je za způsoby?
U Merleta už nedělám.
Zítra chci novou pracovní smlouvu, potvrzení o přijetí nebo cokoliv.
Jinak uvědomím soudkyni a s podmínkou se můžete rozloučit.
Nebudu váhat ani vteřinu.
Ano? Dobrý den.
Vážně? Kdy?
Podívám se na to.
Merlet. Prý někdo ukradl kolo. Doufám, že jste to nebyla vy.
Platýs.
Mořský jazyk. Tohle?
Žralok?
Máčka. Už jsi v tomhle moři viděla žraloka?
Co já vím?
Máš vlastně pravdu. Jsou si podobní, jenže máčka má na zádech skvrny...
Vyplatí se. Stejně jako platýs.
Platýsi se říká mořský jazyk pro chudé.
Mořský jazyk se loví hlavně tady. Platýs má spíš tvar kosočtverce.
Mořský jazyk je oválný, ale protáhlejší a platýs je světlejší.
Stejný výskyt, rybolov, do trojstěnné sítě nebo do nevodu.
Jazyk je nejlepší a nejjemnější, a proto platýs stojí 4-5 eur za kilo,
ale jazyk je za 15.
- A tohle? - To je pakambala. Vznešená ryba.
Je taky zploštělá a kosočtverečná, ale větší a tmavší než mořský jazyk.
Na hřbetní části je vždy zrnitá.
Neboj, neukousne tě.
- Zajdu si pro věci. - Neskončil jsem.
Co je tohle?
- Nevím. - Pakambala.
Říkal jsem, že má zrnitou kůži. A tohle?
Tohle?
Až dojdou, tak přidáš.
Chceš něco?
- Co si dnes dáte, paní Prempin? - Ještě váhám.
- Máte mořské jazyky? - Ano. Krásné, z dnešního rána.
- Kolik jich chcete? - Dva.
- Chcete je připravit? - Budu ráda.
Co moje pracovní smlouva?
Jsi pěkně vedle! Ani nepoznáš mořský jazyk.
Matce Prempin jsi prodala platýse.
No a? Pracovala jsem...
Jde do tuhého!
Myriam, jde do tuhého!
Nestůj tady!
Smrt kvótám! Smrt kvótám...
Thajsko, Thajsko! Znáš to?
Thajsko! Žer! Žer!
Angele! Uteč! Uteč!
- PAU... - LINI...
Říkám ti, že jsme měli zajet do nemocnice.
- Takže. Práce, co tam napíšeme? - Nevím.
Rybářova žena?
Prodej.
Můžeme napsat i vykládka.
Není to pravda, ale divil bych se, kdyby to sociálka kontrolovala.
Jde to takhle?
- Proč jsi sem přijela? - Kvůli práci.
- Kde jsi byla předtím? - Na jihu.
- Co jsi dělala? - Totéž. V dílně.
Nepřečtete si to?
- Můžete mi dát klíče? - Ano.
Tady jsou.
- Co to je? - Co?
To je na nos, aby nenatekla voda.
- Proč jste se nešla podívat na syna? - Kdo vám to řekl?
- Vaše tchýně. Dnes ráno mi volala. - S ní nemluvím!
Možná byste měla.
- Chtějí si vašeho syna nechat. - Co?
Váš tchán s tchýní.
- Požádali o definitivní péči. - To nemohou. Je můj.
Ale ano. Mohou podat žádost.
To neznamená, že bude schválená...
Nebude chtít!
A tchán? Nevypadá tak tvrdě jako ona.
- Nebude chtít! - Proč s ním nezkusíte promluvit?
Ví, že jsem to já?
Nevěřím ti. Předej mi ho.
Haló? Yohane?
Máš to píchnuté.
Když pojedeš dál, roztrháš to ještě víc.
Nepůjdeš dál?
Padá tam na mě smutek.
- Nemůžu to zkusit? - Ne.
A tenhle pokoj budu pronajímat. Nemůžeš tu zůstat.
Chce, abych odešla.
Chtěla jsem ho pronajmout a dát Ryanovi peníze.
Kdy mu dáš i své úspory?
Teď ho můžeš pronajmout.
S Ryanem jsem nepíchala.
- Vždycky říkáš "píchat"? - Jo.
- Jinak mluvit neumíš? - Jak tomu říkáš ty?
- Každopádně neříkám "píchat". - Já vždycky. Je to tak hrozné?
Máš nějaký problém?
Co pro tebe znamená píchat?
Něco jako močit, žrát... Jsi vlastně jako zvířata.
To ty jsi chtěl, abych přijela.
Proč jsi tady?
Líbím se ti, že? Řekni to.
Ano.
Jak ano? Tak, jak se vyznáš v rybách?
Co je ti ze všeho nejdražší?
Na to přísahej, že tu jsi kvůli mně!
- Co to je? - Girlandy.
Ptali se mě, proč nejedeš.
Nemám čas. Vezmou si své staré.
To necháš Tonyho na lodi s těmi povadlými květinami?
Dělá ti to starosti?
Pfff! Dělá ti to starosti...
To je otcova košile!
Už ji nepotřebuje.
To je pro Yohana. Můžete se podívat, jestli tam nejsou chyby?
- Ona myslí, že to je pro něj lepší. - Jsou tam chyby?
Děláš pokroky.
Odešla jsi ze střediska?
Ve slově rybář je dlouhé "á".
- Ví, co jsi udělala? - Je mu to fuk.
Budeme se brát.
Kam jedeš?
- Za holkama? - Co je ti do toho?
- Co je? - Tvoje matka. Není jí dobře.
- Co jí je? - Nevím. Chce, abys přijel.
Už jdu.
- Možná teď už spí. - Jak to?
Nic jí není.
Proč jsi to řekla?
Proč spíš na lodi?
- Budete se vdávat? - Kdo to říkal?
- Soudkyně. Zeptala se mě. - Proč?
Může to ovlivnit její rozhodnutí, ohledně jeho svěření.
Kvůli rodině.
Je to tedy pravda?
Nevěděl jsem, že s tím rybářem chodíte.
Myslel jsem, že šlo jen o práci.
- Není to trochu narychlo? - Ne.
Kdy to plánujete?
Ryan nejdříve musí najít otcovo tělo. Utopil se.
- Myslel jsem, že se jmenuje Tony. - Ryan je jeho bratr.
- Takže co? - Chce najít otce.
- Kdy se to stalo? - Myslím, že před šesti měsíci.
- To je vyloučeno. - Zaplatí potápěčům.
Každý říká se, že po 24 hodinách se nad tělem dělá kříž.
- Co to znamená? - Že se už nedá najít.
- Ryan říkal, že ano. - Ne po šesti měsících.
Ale ano.
Jak dlouho jste ho neviděla?
2 roky...
Půjdete se mnou, prosím.
Jestli nechcete, aby vás všichni viděli, pojďte se mnou.
Čeká na mě syn, prosím vás.
Tady jsou šaty, nechej mě jít.
- Musím to ohlásit... - To nemůžeš.
- Vážně? - Dlouho jsem syna neviděla. Pusť mě!
Nemůžu. Prodavač tě viděl. Přišel bych o místo.
- Pusť mě! - Musím to hlásit!
Jsi blázen? Proč to děláš? Běž!
Čekal na vás, ale pak se zamknul.
Raději jsem na vás počkala.
Yohane, je tu tvoje maminka. Přijdeš?
Pojďte, děti.
Jsi v pořádku?
Půjdeš ven?
Proč tam zůstáváš?
Yohane?
Jsi v pořádku?
Je tu jeho děda.
Yohane, půjdeš ven?
Nechejte nás!
Yohane...
Angele!
Na. Pojď se podívat.
Když bude někdo chtít vykuchat makrelu, uděláš to takhle.
Odřízneš hlavu... a vykucháš ji.
Teď ty!
Odřízni hlavu.
Polož si ji a vykuchej.
Ještě jednou.
- Takhle to mám otočit? - Musíš to zaoblit!
Ano, tak...
Je to i vzpomínka na utonulé v moři.
Je to hezké, když je celá obec vyzdobená.
To je Tony. Co mu umřel otec, nebyl ještě v kostele.
Tak se ty květiny nedělají.
Pro jednou to bude jinak.
Květiny jsou jednobarevné.
Může si je udělat sám...
- Jsou tvrdí, co? - Kdo?
- Zdejší chlapi. - Ani ne. Docela ujdou.
Když je poznáš, je to lepší
Ráno jsem v práci.
Co Yohan? Řekl něco?
Dobře.
Dobře. Na shledanou.
Kdo to byl?
Někdo.
- Máš tu v kraji někde rodinu? - Ne.
- Kde máš rodiče? - Nestýkám se s nimi.
Tobě to připadá normální?
Hodíš jim rybu do ksichtu a pak brečíš, že tě seberou.
- No a? Proto ho drží 4 dny? - Je to hra.
- Laurence ho ani nesmí navštívit. - Je to hra.
Nemáme na výběr. Když to blokujeme, nepustí ho. Všichni musí souhlasit.
- Nebo máš v hlavě ještě jiný plán. - Hotovo.
Nejen v hlavě, ostatně...
Udělala jsi všechno? - Jo.
Zklamal jsi mě.
A Mathieu, pamatuješ, jak dlouho ho drželi? 8 Dnů.
Tony!
- Tony! - Nepochopí to. Co uděláme?
Když se najde jeden, najdou se i další.
Musíme pokračovat.
Pojď!
Spusť kotvu!
Jdeme ho hledat?
- Pojď! - Ale tady nespadl!
Jak to víš? Byl jsi u toho?
Přestaň už s těmi potápěči!
Kruci!
Tony! Ryan převrhnul láhev!
Ryane, proč pořád děláš blbosti?
Angele, jak se kuchá ryba?
Jak se kuchá?
Takhle. A jestli ti smrdí prsty, tak to nevadí.
- Děláš si z nás legraci? Ale ne. Proč bych se vám posmívala?
- Musíš to dělat u stolu? - Chci to dodělat.
Ty barvy jsou divné.
Je to změna.
Co je to s tebou?
Víš, odkud je?
Znáš její rodiče?
Ptal ses ji vůbec na něco?
Co k ní cítíš?
- Chodíš s ní nebo ne? - Co se tím mění?
Hodně. Aspoň víš, jak na tom jsi.
Můžeš mi podat tu žlutou?
Jestli odejde, vypadnu odsud.
Hrabala jste se mi ve věcech?!
Co?
Co to je za podmínku?
- Ty máš dítě? Kde je jeho otec? - Je mrtvý.
- Proč jsi byla ve vězení? - Kvůli tomu. Byla to nehoda.
Tony o tom ví? Neví nic?
Řeknete mu to?
- Váš přítel nepřijde? - Je na moři.
- Chtěla jsem ho vidět. - Nic se tím nemění.
- Co tím myslíte? - Nic spolu nemáme.
Nic spolu nemáte? Váš tchán mi řekl, že se budete vdávat.
Bydlím u něj, ale jen kvůli práci.
- Žádná svatba? - Ne.
Nerozumím. Co ode mě čekáte?
Nemusela jste to říct zrovna takhle. Mohla jste to trochu přikrášlit.
Neměla jsi pomoct s tím představením?
- Kam to mám dát? - Tam nahoru.
- Dáme to dolů? - Jo.
Angele, můžeš mi pomoct?
Dobré!
FESTIVAL MALÝCH RYBÁŘŮ
Stop!
Běž se podívat, jestli Mireille není někde v sále.
- Trpaslíci jsou připravení? - Ano, ano...
Dobře. A teď se všichni otočíte ke stěně a zůstanete tam,
dokud vám neřeknu, abyste se otočili. Všichni ke stěně.
- Proč? - Protože jsem to řekla.
- Všichni ke stěně a ruce na "oki". - Na OČI!
Tak to dělají profesionální herci kvůli soustředění.
Přestaň! Přestaň! Přestaň...
- Smrdí tu cigareta! - To je kadidlo! Soustřeďte se!
- Mireille tam není. - A sakra!
- Můžeme se otočit? - Ne.
- Angele, budeš hrát čarodějnici. - Ne, ne...
Takže... Já dělám Sněhurku.
Upeču jablečný koláč.
Jsi tu sama, zlatíčko? Trpaslíci tu nejsou?
Jsi tu sama, zlatíčko... Trpaslíci tu nejsou...
- Máš to? - Ano.
Fajn. Teď trpaslíci. Trpaslíci pracují v lese? Teď ty.
Byla jsi na ubohou stařenu moc hodná, a proto ti prozradím tajemství.
Není to obyčejné jablko. Plní přání.
Plní přání?
Ano, stačí kousek a splní se ty nejtajnější sny.
- Vážně? - Ano.
- Nedívala ses do textu? Ty to víš! - Viděla jsem film.
Něco si tedy přej a kousni si.
Teď trpaslíci: "Stará královna asi Sněhurku zabila."
Královna ji zabije.
Možná někoho miluješ...
- Teď ty, Tony! - Jo.
- Ano, někoho miluji. - Věděla jsem to! Věděla jsem to!
Stará královna se vyzná v dívčím srdci. Takže...
Vezmi si jablko, drahoušku, a něco si přej.
- Kolikrát jsi to viděla? - Mockrát. Teď ty.
- Chtěla bych... - Správně. Kousni si, kousni!
Ach... Cítím se nějak divně.
Zastaví se jí dech, zamrzne jí krev. Jsem nejkrásnější v celé zemi! Ach!
- To je dobré. - Ano.
Naposledy si to celé zopakujeme.
Hej hou! Hej hou...
Stydlín...
- Klimba... - Hopla...
Brumla...
Jestli se na mě chceš vybodnout, řekni mi to teď.
Nechci se na tebe vybodnout.
Já chci být s tebou!
Pojď!
Chceš vidět, kde bydlím? Je tam pro tebe pokoj.
Proč se mnou nechceš mluvit?
Tak pojď!
Chceš to zkusit?
To je Yohan. Můj syn.
- Dobrý den. - To je Myriam.
Tony je zatčený. Složil před prefekturu náklad ryb.
Pojď.
Tony, Tony Viellet, chceme vědět...
- Vědět co? - Jestli ho pustíte.
- A vy jste kdo? - Jeho žena.
Běžte se podívat.
Komisaři!
Ano?
Jedna, dvě, tří, kámen, nůžky, papír.
To je můj syn Yohan.
To je Tony.
Musíme ho odvézt.
- Kde bydlíš, Yohane? - Na ulici Pervenches číslo 15.
- S kým bydlíš? - S babičkou a dědou.
- Proč nebydlíš se svou matkou? - Přestaň.
- Proč? - Protože byla ve vězení.
- Chtěla jsem ti to říct. - Proč jsi to už neudělala?
- Myslela sis, že jsem vůl? - Bála jsem se, že mě vyhodíš.
Vždyť to říkám. Myslela sis, že jsem vůl.
Hoď!
Angele!
Ryane!
Co blbneš?
Pojď!
To ti může pomoct, ne?
Mluvil jsem o tom s tvým kurátorem.
Běž pozdravit.
Sedni si.
Pusť mě vedle babičky.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Dobrý den, Yohane! - Dobrý den.
Paní soudkyně chce nejdříve mluvit s Yohanem
a pak s vámi jednotlivě.
- Půjdeme spolu? - Proč tam má jít sám?
Takový je postup. Nejdříve se mluví s dětmi.
- A o čem? - To nevím, pohovor vede soudkyně.
- Kdy bude svatba? - Patnáctého.
A jsi spokojená?
- Kolik máš let? - Devět.
Devět?
Do školy tě vodí babička a děda?
Odejděte, slečno!
S vámi se uvidím později. Teď mluvím s Yohanem.
Tohle mu dělat nemusíte. Já vím, co chce.
Chce zůstat s babičkou a dědou.
Ani to nemusíš říkat.
Mám tě ráda.
Neviděli jsme se dva roky.
Potřebuje čas, to je normální...
Vyházela jsem to. Jak si tu, chudák, má uklidit s těmi starými krámy?
- Určitě se za mě chceš provdat? - Ano...
Pojďte, hrdličky, vyfotím si vás.
Počkej.
V pořádku...
Skvělé!
- Dobrý den. - Myriam.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Chtěl přijet...
- Máš se fajn? - Jo.
Sluší ti to.
Jeho babička neví, že jsme tu.
Řekla jsem i Rollandovi, aby přijel. Nevadí vám to?
Pro tebe.
- Pro štěstí. - Děkuji.
Tony, bolí to, když krab skřípne klepetem?
Nasedni.
Podívej!
Chytíš ho zezadu a nic se ti nestane.
- Zkus to. - Bojím se...